Rom år 44 f. Kr. Julius Cæsar har erobret den kendte verden.
Han myrdes af senatet og udpeger Octavius som arvetager.
Beskyt Octavius. Lær ham at kæmpe. Lær ham at regere.
Der er mange, der vil lede, men Cæsar udnævnte ham.
Ingen forventer, at du skal vinde krigen på egen hånd.
- Fortæl din plan for Magonius. - Hvilken plan?
- Cassius og du vil have 4. legion. - Jeg har brug for din støtte.
Det er et træningsfængsel. Udmærk dig ikke.
Gør det ondt?
Godt. Smerten kan bringe fornuften frem.
Kæmp mod mig.
Jeg vil se dit hjerte spyddet.
Du vover ikke.
- Jeg er en morder. - Du var tvunget til det.
Kæmp!
- Jeg burde hævne min onkel. - Forsøg bare.
- En ting ad gangen. - Du bliver aldrig kejser!
Flugten er ovre.
Tegnene er tilbage De advarer om blod.
Det rygtes, at udenlandske mordere er ankommet til Rom.
Lejemordere, som Cassius har hyret for Cæsars guld.
De er deres mål, min herre Octavius.
Det næste stykke tid må Tyrannus stå ved Deres side.
- Du bløder igen. - Der er ingen fare.
Vi burde følge planen og ride nordpå og overtage Magonius legion.
Antony var som en bror for min onkel.
- Vi kan ikke afslå hans hjælp. - Hans hjælp fører os på afveje.
Vi er straks fremme. Jeg rider i forvejen.
- Vi gør dig helst selskab. - Er I sikre på det?
MARK ANTONYS VILLA
Hvor er mine drenge?
Marius. Sula.
- Hvordan har de haft det, Davus? - De har savnet Dem.
- Hvad er der sket med benet? - Han blev angrebet af et dyr.
- Min stakkels lille legionær. - Din store kærlighed.
Nu, hvor er I genforenet, kan du sætte dem tilbage i burene.
Fulvia, min hustru og hærfører.
- En ære at være her. - Æren er på vores side.
Gladiator.
- Du er alvorligt skadet. - Der er ingen fare.
Jeg accepterer ikke, at mine gæster dør. Hjælp ham.
- Det er unødvendigt. - Du taber kampen.
Jeg klarer mig.
- Dit rum er klar. - Med villige jomfruer?
Med mad og drikke.
- Dit bad er klar. - Godt.
Rejsen var...
Cæsar.
- Huset tilhørte din onkel. - Det vidste jeg ikke.
Han gav mig det efter sejren i Massalia. Følg med.
Min onkel stolede på dig som en bror.
Det var gensidigt.
Var det et hårdt slag, da han udså mig som efterfølger?
Som en kniv i maven.
Jeg kæmpede for ham, men han nævnte aldrig dig.
Han holdt mig på afstand. Jeg kendte ham knapt.
Men jeg kendte ham, bedre end nogen anden.
Og han kendte mig.
Som soldat. Han kendte mine begrænsninger.
Jeg ryddede vejen-
- men det var Cæsar, som anlagde den.
Nu, hvor han er død, er det din opgave.
Marcus Caelus, Publius Claudius, Aelius Crito. Kender du dem?
- Onkels venner. - Hans loyale og mægtige venner.
- Og dine, hvis du overbeviser dem. - Hvad mener du?
Jeg har inviteret dem og andre, som var loyale over for Cæsar.
- Hvorfor har du ikke sagt det? - Jeg siger det nu.
Så Tyrannus ikke hører det.
Jeg har set hans blik. En gladiator stoler ikke på nogen.
Vi er ikke i arenaen, hvor alle er fjender.
Dette er ikke hans verden.
Du må vinde deres tillid, som din onkel gjorde.
Cæsars ring får folk til at lytte, men det er ingen garanti.
Hvad er der?
Cæsars ring. Jeg gemte den hos Magonius.
Så sender vi en slave efter den.
Har du forstået? Det rækker ikke for gæsterne, at du afskyr senatet.
Du må gøre som Cæsar: Få dem til at elske dig.
Jeg gør dig ikke ondt.
- Du er Tyrannus, gladiatoren. - Jeg var.
Du var hos Cæsar, da han døde. Du hørte hans sidste ord.
Er du bange, gladiator? Jo, det er du.
- Du frygter fremtiden. - Det er nutiden, der bekymrer mig.
Du plages af blod, af dem som du har forladt.
Hvad er det for en slags pleje?
Din pligt er her, men dit hjerte er et andet sted.
- Hos din hustru og søn. - Hvad ved du om dem?
- Din familie... - Sig det.
...er i fare.
Jeg beder dig. Fortæl mig det.
Gæsterne kommer snart. Jeg viser dig dit rum.
Publius Claudius.
Dum som et æsel. Han må have købt sin titel.
- Hvordan vinder jeg ham? - Cæsar plejede at nikke.
Med hvert nik vandt han en legion.
Så han nikkede til alt?
Publius er meget enkel.
Udlændinge styrer Rom.
De fylder vores gader og os med al deres sludder.
- Enig. - Se! Selv her.
Skal Roms døtre vrikke med numsen for at tiltrække hanhunde?
Er det romersk dyd? Hvad vil du gøre ved det?
Du er gladiatoren Tyrannus.
Hvad koster du?
Lytter du?
Hvad koster det at købe dig?
Undskyld mig.
Din onkel var enig med mig.
- Tog han fejl? - Selvfølgelig ikke.
Han vidste, at Rom skal beskyttes.
Ja.
Det er sandt, men han vidste også, at Rom erobrer land.
Han viede sit liv til at udvide grænsen.
- Så nu er vi oversvømmet. - Det stemmer.
Af udlændinge. De kom til Rom som krigsbytte-
- og de afskyr deres nye hjem.
Vi skal måske ikke føre de besejrede til Rom-
- men føre Rom til de besejrede og gøre vores fjender til romere.
- Et imperium? - Af udlændinge?
Jeg mener en romersk stornation.
- Vores hær kan knap forsvare os. - Ikke?
Jeg har tre legioner. Du har fire.
Forestil jer, at vi tager vores sprog, love og vores kunst-
- til alle verdenshjørner! Så bliver hver en erobring en befrielse.
- Ungdommelig optimisme. - Hvorfor ikke?
Hans onkel ville være enig.
Herre, kom!
En ulv angreb Davus. Kan De hjælpe ham?
- Et skidt tegn. Vi må rejse nordpå. - Jeg havde dem. Så du det?
Det var bare ord. Vi skal bruge Magonius' legion.
De kan give mig 10 eller 20 legioner og betale Roms genopbygning.
Magonius døde ikke for det her.
Jeg bliver her.
Endelig nogen, der er klar. Vi skal nok kunne klare en ulv.
Tyrannus, bliv her og plej dit sår.
Det behøves ikke. Jeg er i god form.
Vis, hvad du kan.
- Jeg slås ikke for sjov. - Kom an.
Mener du, at vi skal dele ud af Rom?
- Nå? - Ikke frit.
- Så let lærer de det ikke. - Skal vi tvinge dem til det?
- Ja, hvis det er nødvendigt. - Din onkel sagde altid:
"Man kan gøre alt med sværd, bare ikke sidde på dem."
Hvad siger du, Tyrannus?
Del din visdom med os.
- Jeg er kriger og ikke politiker. - Udmærket.
Det svar havde Cæsar sat pris på.
Godt, det var træning.
Ellers havde jeg mødt mine hunde i himlen.
Nu skal vi af sted... på jagt.
Der er ulven!
For mine hundes skyld vil jeg tage ulven på i aften.
Der!
Octavius!
Lad os vente på dem derinde.
Der har vi dem.
Hvor vover I at vise jer? Jeg dræber jer.
Du har inviteret dem som senatets repræsentanter.
Regnede I med at finde Octavius død?
- Hvad taler du om? - Pilen var tiltænkt ham.
Det ved vi intet om.
- Vi er alle Cæsars venner. - Vi har fredelige hensigter.
Vi har et forslag fra senatet, så vi kan komme overens.
- De virker oprigtige. - Tror du på dem?
Hvorfor er de her?
Jeg har inviteret dem.
Brutus kan ikke acceptere det, der er sket.
Cæsars mord, din mors fængsling og angrebet på Vesta-templet.
- Det er hans værk. - Han foretrækker senatets snak.
Han gav et forslag til, hvordan konflikten skulle løses-
- men i stedet for, sendte han to eunukker og sin mor.
- Og en morder? - Han er en bestiarius.
En gladiator, som træner dyr i at dræbe.
Vi er i fare her. Vi må gå.
Jeg forstår, at du vil rejse. Du er urolig for din familie.
- Hvad mener du? - Hun har fortalt, at du er urolig.
Gør dig klar. Vi rejser.
Stands! Beordrer du mig til at rejse?
Min familie angår kun mig.
Han vil hjælpe. Han vil sende et bud ud for at se, hvordan de har det.
Din fjendtlighed ødelægger alt.
- Han reddede mit liv. - Jeg så det godt.
Jeg har brug for hans hjælp. Og for hans legioner.
Hvad har Antony brug for?
- I er ikke jævnbyrdige. - Det er vi da.
Hvad tilbyder du Antony?
Hvad jeg tilbyder?
Jeg er Cæsar.
Skål for vores vært.
Og hans gode reflekser.
Og fordi han har samlet os her.
Julius Cæsar er aftenens rigtige vært.
For hans navns skyld, min ven.
Vi skal opnå meget sammen.
Uden udlændinge.
- Tilsammen skal vi vinde Rom. - Er det, hvad jeg tror, det er?
Min budbringer er en god mand. Han red hele dagen.
- Den passer. - Inspirerende selskab.
- Helt i Cæsars ånd. - Ja, et helt nyt Rom.
- Republikken og senatet forenet. - Ikke nu.
Tilbuddet vil behage dig.
Tidspunktet er ikke det rette.
Du har dine egne beundrere.
- Det tror jeg ikke. - Du er sikkert vant til det.
Det siges, du var hos Cæsar, da han døde.
Det stemmer.
Crito er ikke her. Hvorfor?
- Han kommer først, når alt er klar. - Jeg kan se, at han er på vej.
Hvad mere kan du se?
- Jeg ser en sol. - Som solen på himlen?
En sol dækket af blod.
For mænd symboliserer blod død. For kvinder livet.
- Så er det liv eller død? - Følges de ikke ad?
Nu forstår jeg, hvorfor hun aldrig tager fejl. Liv, død, sort, hvid.
Stol aldrig på en egyptisk kvinde.
- Hvad var hans sidste ord? - Hvad sagde han?
Ja, gladiator. Sig, hvad han sagde.
Fortæl, hvad han sagde.
Hvad sagde han?
Tyrannus skulle have beskyttet ham.
Gå, hvis det er nødvendigt.
Jeg bliver.
Dit sår...
Hvordan går det med det?
Nå?
- Hvorfor går De? - Jeg går altid før orgiet.
Vil du have et lift?
Kusk!
Stop!
Morder. Han forsøgte at myrde mig.
- Det er general Crito, vores gæst. - Jeg beklager.
Han er Tyrannus af Rom.
- Han burde halshugges. - Det behøves ikke.
Hvem er du?
Gajus Octavius. Tyrannus forsøgte at beskytte mig.
- Kan du ikke styre din slave? - Jeg er ingen slave.
- Nok med uforskammetheder! - Det var en misforståelse.
Han er skadet.
Han undskylder. Sig undskyld, Tyrannus.
- Vi burde ikke være her. - Ingen slave skal fornærme mig.
- Behandler du dine allierede sådan? - Vent, general!
Er du så tilfreds?
Din dumhed har kostet os fire legioner.
Kom tilbage!
Han slipper kun ud med livet i behold...
...takket være dig.
Stop.
- Det er en ordre! - Du giver ingen ordre.
Du får en sidste chance for din families skyld.
Nævn dem ikke.
- Du kan ikke tiltale mig sådan! - Jeg taler, som jeg vil!
- Jeg er en fri mand. - Og jeg er Cæsar.
Cæsar bad aldrig andre om at kæmpe hans slag.
Han havde erobret det halve Rom nu!
Du hævder, at jeg er svagere end Cæsar. Hvad ved du om det?
Du kendte ham kun som livvagt, og hvor er han nu?
Hvis jeg halshuggede dig nu, ville jeg vinde alles støtte.
Men det gør jeg ikke, for du har ført mig sikkert frem.
Find din familie. Din pligt som livvagt er opfyldt.
Gå, inden jeg ombestemmer mig!
Herre?
Er alt, som det skal være?
Ja, alt er, som det skal være.
Marcus Agrippa fra 2. legion.
Hvis De behøver vor hjælp, så stiller vi op.
Gå tilbage til din post.
Hyld Cæsar.
I mødes igen. På slagmarken.
Jeg er træt af dine spådomme, og jeg er træt af Antony.
Jeg taler ikke om Antony.
Du vil møde Octavius.
- Er alt i orden? - Ja.
Godt.
- Jeg har kigget på senatets forslag. - Og?
- Vi mener, det er godt. - Især efter Critos afsked.
- Guvernør i Gallien? - En vigtig post.
- 800 km fra Rom. - Det var det samme for Cæsar.
- Og senatet? - Lad senatet tage sig af Rom.
Om nogle år vender du tilbage som helt.
- General. - Cæsar.
Jeg bliver guvernør i Gallien.
Og i Germanien, Spanien og Makedonien.
Og helt klart i Rom.
Meddel senatet det, jeg siger til alle her i aften:
Jeg er Cæsar og ingen anden.
Hørte I det?
Nå...
Hørte I det?
Ja, det gjorde I vist.
- Vi mangler mere vin. - Ja, mere vin.
- Fortæl om Massalia. - En gammel historie.
Det må have været en stor sejr, for du fik denne ejendom.
- En stor sejr, men striden... - Fortæl.
Jeg var fanget i en hule i Massalia.
General Quintilius Maximus Metallus Idiotus hær stod der-
- og her stod hastatitropperne.
35.000 mænd.
35.000.
Jeg stod her med 500 mænd.
Udkigstroppen.
Quintilius Maximus Maximus Maximus vidste, at han havde mig.
Han red selv frem til mit telt med sin vagt-
- for at vise, at han vidste det. En hæderlig republikansk soldat.
- Jeg var chanceløs. - Hvad gjorde du?
Jeg stak ham ned i mit telt.
Det var ikke nobelt, men vi stod over for hinanden.
Hvad skulle jeg have gjort?
Cæsar havde brug for en sejr.
Det har jeg også brug for.
En general som dig.
Hvad?
- Du tog en pil for mig i dag. - Ja...
Jeg vidste ikke hvorfor da, men det ved jeg nu.
Octavius. Jeg ser en stor leder i dig.
Til og med større end Cæsar.
Jeg vil altid tage en pil for dig.
- Hvad er det? - En tilkendegivelse.
Sker der mig noget, skal mine mænd tilfalde dig.
- Der sker intet. - Men hvis der gør...
Snakkehovederne skal aldrig mere styre Rom.
Hvis der sker mig noget-
- skal min arv efter Cæsar tilfalde dig.
Det var hans vilje.
Jeg giver dig den hellige opgave at beskytte Rom.
- Vi er brødre. - En pagt.
- Hvor er din gladiator? - Han er ikke min.
- Hvor er han? - Han er rejst.
- Lad os beskytte dig. - Det lyder som en god ide.
Er I tvillinger?
Kors!
En bestiarius er en usynlig morder.
En tålmodig jæger. Som en edderkop fanger han sit bytte-
- forgifter det og slår til.
Han kom forbi ubevogtede porte-
- og ventede, mens gæsterne stillede deres appetit og faldt i dyb søvn.
Hugorme blev lagt i deres senge. De, der vågnede, blev halshugget.
40 romere døde i et brutalt slag.
Alle Cæsars fortrolige var borte.
- Er du allerede oppe? - Du...
Jeg forsøgte at advare dig.
Var min sejr ved Massalia mere værd end dette hus?
Bestemt.
Men jeg tog glædeligt imod det, for Cæsar gav mig det.
Det var en ære at tjene under ham.
Men under dig?
En blank dreng, der tror, at han får alt serveret?
Du bliver ingen Cæsar, fordi du kalder dig det.
Jeg ved, at det ikke var nobelt-
- men vi stod der... over for hinanden.
Hvad skulle jeg ellers gøre?
Hyld Cæsar.
Maia Bjørnmose www.primetext.tv